![](/images/stories/hirbe/20191003_183921-.jpg)
Az emlékhely elképzelését végül is egy félarasznyi huszárkatona szobrocska ihlette, Simó Jóska ajándéka.
E köré építettük a terepasztal-szerű látványjelenetet az eredeti helyszín modellezésével.
A történetben a Lövéte felől közeledő honvédsereget ágyútűz fogadta a mai Velence vendéglő magasságából, a Homoród patakának hídfőjétől.
Abban az időben kis egyszerű faházak alkották a falut, az egyetlen valamirevaló épület az 1840-ben épült községháza volt, amely ma is áll a Múzeum Szállóval szemben.
Elképzelésünk szerint a közeledő huszár egy leégett gerendaház mellett néz szembe az őt célzó osztrák ágyúval. Az ágyú mellett bal oldalt a Homoród pataka, bozótos erdővel, jobb oldalt pedig egy épen maradt faház, az eladásra készített méterfa, mellette kanyarog a szekérút Lövéte felé.
Az ágyú előtt tornyosuló golyóbisokat egy méretes csapágyból nyertük. A patak üveglap, a domborzatot műgyepszőnyeg fedi, a facsoport pedig tuja, puszpáng és makettfa. Alaposabb odafigyeléssel a Feszty körképpel vetekedő alkotás is lehetett volna.
A látványos terepasztal fölött fekete bársony ravatalon fekszenek az eredeti ágyúgolyók, a történet hitelességét bizonyítva.
Éjjel-nappali megvilágításban olvasható az ágyúgolyók fölötti fatáblán az emlékhely megható története.
Stáblista:
Emlékhely elképzelése, makett elkészítése: Haáz Sándor
Építésvezető: Simó József (Bp)
Kőműves: Hatos István
Asztalos: András Szabolcs
Világítás: Elekes István
Háttérképek: Balló Andrea (Szeged)
A helyszínt felajánlották Tamás József (alsó szomszéd) és Hatos Péter, aki az ágyúgolyókat kiásta, felső szomszéd. Hálás köszönet nekik!
Képek az emlékhely készületéről itt láthatók!